Ikke ille.
Men ikke godt nok til å leve.
Kan jeg få sitte?
Jeg har ikke all din energi.
Kjemp med hodet.
Ikke med hjertet.
Rett.
Bedre, Einon.
Men du er fortsatt død.
Mening, ikke lidenskap.
Ingen fant noensinne seier i støvet.
Bøndene protesterer.
De har alltid protestert, Prins.
Men nå gjør de opprør.
Kong Freyne vil at sønnen hans skal bivåne hans edle seier.
Det er ikke edelt å knuse fortvilte mennesker.
De er forrædere!
Kongen befaler!
Ta ham med!
Du kan også bli med, barnepike.
Dø, din kjøter!
- Eia var vi der nede. - Nei.
Jo. Bare for å se deg i sving, Bowen.
Sverdet ditt ville svinge høyest av alle.
Sverdet mitt ble ikke laget for din fars slakt.
Han er faren min, Bowen, og han er konge.
Ja.
Men når du blir konge, husk dagen i dag
og forskjellen mellom kamp og slakting.
Og husk den Gamle Koden.
Da blir du en større konge enn din far.
Jeg lover, ridder,
jeg skal bli større.
År 984
Freyne!
Nå, Hewe!
Han er innesperret!
Einon!
Einon, nei!
Nok!
Kampen er der ute!
Far?
Dø! Den er min!
Einon! Einon!
Jeg er her, Einon!
Jeg er her, min konge.
Død.
Kong Freyne, Deres mann, slått i hjel.
Inn hit!
På sengen.
Einon!
Ut!
Brok, ut!
Du blir, Bowen.
Tilgi meg, dronning Aislinn.
Det finnes ingenting å tilgi.
Han fars tyranni brakte han til dette.
Han er hinsides all hjelp.
Ikke helt.
En ridder er sverget til mot.
Sverget til mot.
- Hans hjerte kjenner bare dyd. - Dyd.
Hans sverd forsvarer de hjelpeløse.
Hans makt støtter de svake.
Du må holde deg våken!
Hold deg våken. Gjenta Koden.
- Koden. - Hans makt støtter de svake.
Hans ord er alle sanne.
Hans vrede...
Bekjemper det onde.
Brok, bli stående.
Herre!
Den store!
Sangen din er trist.
Skinner stjernene i natt?
Nei. Ingen lysende sjel glitrer i dette mørket.
La oss være alene.
Aislinn, datter av kelterne.
Hvis folk elsket din art og kalte deg venn.
Kongens sønn, ond og full av knep.
Er det derfor du kom, dragemorders kone?
Dragemorders enke!
Denne gutten er ikke sin far.
Ridderen er hans læremester. Han lærte ham den Gamle Koden.
Jeg trenger din hjelp.
Såret er dypt.
Du vet hva du ber om.
Jeg skal lære ham din måte.
Han skal vokse opp i din nåde.
Rettferdig og god. Jeg sverger.
Nei! Gutten må sverge.
Gi meg sverdet ditt, ridder.
Sverdet ditt!
Ikke vær redd.
Han kan redde deg.
Hør etter, gutt.
Sverg at din fars blodtørstighet og tyranni døde med ham.
Sverg at du vil leve og styre med barmhjertighet.
Kom til meg og lær måtene som var.
Sverg!
Jeg sverger.
Einon!
Han er død!
Fred, ridder av den Gamle Koden.
Se undrene av en gammel prakt.
Halve mitt hjerte for å gjøre deg hel.
Dets styrke for å rense din svakhet.
Lev, og husk din ed.
Jeg tjente faren kun for sønnens skyld.
Alt mitt håp hviler på ham.
Tilgi en tvilende dåre.
Si ifra når du trenger meg.
Be meg om hva du vil.
Mitt sverd, mine tjenester er dine.
Minn ham bare på hans ed,
ridder av den Gamle Koden.
Brok.
Deres Majestet?
Romerne bygde dette store fortet.
Jeg skal bygge det opp igjen, og større.
Det vil ta mange menn å bygge det opp igjen.
Ja.
Det vil det.
Ikke så opprørske nå.
Du skulle takke meg, gutt.
Det var mitt sverd som gjorde deg konge.
Nei, Brok, jeg ønsker ingen martyrer.
Døden burde være en befrielse, ikke en straff.
Se godt etter.
Jeg er det siste du noensinne vil få se.
Brenn uforskammetheten ut av øynene hans.
Nei!
Ikke øynene mine!
Far!
Løp!
Hvordan våger du å trosse meg?
Einon, du er utilpass.
Du er forhekset.
Se på dette!
Det er galskap!
Husk Koden!
Kongen er hevet over Koden!
Har du glemt alt jeg lærte deg?
Ingen er hevet over Koden.
Spesielt ikke kongen.
Drage, jeg elsket den gutten, og du forandret ham!
Du lurte meg, drage!
Uansett hvor du flyr,
uansett hvor du drar, skal jeg finne deg!
I dag svergerjeg en ny ed!
Jeg skal bruke resten av livet mitt på å jakte på deg!
12 ÅR SENERE
Avalon.
Hver dag søkerjeg etter deg,
Kong Arthurs levninger
og hans Gamle Kode.
Og nårjeg finner de hellige steinene,
skal jeg be.
Å, Avalon, skinnende øy,
tro ikke at jeg er en dåre.
Min søken er ikke etter forfengelighet, men åndelighet.
Åndelighet!
Merlin, åndelighet!
Merlin!
Alle er kritikere!
- Drage. - Ja, jeg vet. Hvor?
Der.
Kom tilbake, hest.
Feiging.
Flott!
Heltemodig tilpasning av Arthur og det Runde Bord!
Aldri harjeg sett sånne ferdigheter!
Da må du ha levd et tilbaketrukket liv, som munk.
Ja. En skriver, lærd, historiker og dikter.
Din tjener. Bror Gilbert av Glockenspur.
Mitt ydmyke liv står i gjeld til din store tapperhet,
ditt uredde mot, og ditt storartede, raske sverd.
Du overdriver som en dikter.
Du burde lese mine historier.
Men du bagatelliserer ditt talent. Beskjedenhet så vel som mot.
Koden av gamle Camelot lever fortsatt.
Neppe verdig Camelot.
Men, én drage mindre.
Bra gjort, ridder! Gratulerer.
Vår takknemlighet, min og kong Einons.
Behold takknemligheten. Jeg tar gullet.
- Ditt eller kongens. - Gull, ridder?
Vi hadde en avtale, husker du? Én drage drept, én sekk med gull.
Har din ære en pris, ridder?
Den har utgifter.
Ære fyller ikke magen min, ei skor den hesten.
Presten har rett.
Det er din plikt å beskytte kong Einons vasaller
som ridder av kongeriket.
Ikke i dette riket.
Jeg bøyer ikke kneet for kong Einon.
Jeg burde ha visst det.
Utenlandsk pakk!
Forsvinn, landstryker, førjeg arresterer deg!
Tilbake til arbeidet, avskum!
Hvis kongens hvete ikke er beskåret før regnet,
skal jeg beskjære litt selv!
Ridder! Vent!
Ridder!
Hør på meg! Jeg valfarter. Kan vi reise sammen?
Veien er fortsatt fri, hvis ikke Einon har skattlagt den.
En veiskatt, kong Einon.
En veiskatt.
Veiene erjo dine.
Folk burde betale for å kunne bruke dem.
De som ikke kan betale, må jobbe.
Lurt, Felton. Bare du kan ha en så god hjerne under en så dårlig hatt.
Det er bra, "dårlig hatt".
Ut av veien, påfugl.
Noen er flinke til å jakte på menn og noen etter penger.
Begge har verdi for meg.
Kara?
Jeg sa...
- Jeg sa du ikke skulle komme hit. - Jeg er et ulydig barn.
Drikk litt.
Flott skudd, Deres Høyhet!
- Lyst til å fordoble veddemålet? - Med glede.
Skal vi si vannbøtta?
Stå stille.
Utmerket!
Fordoble igjen?
Fordoble igjen. Hvorfor ikke?
Det må jeg si.
En målskive i bevegelse.
Bondeavskum.
Du er modig, som avbryter kongens sport!
Det er ikke noe sport i å plage en syk, gammel mann.
Jeg ber Deres Majestet om å la ham gå.
Tolv år er passert.
Slottet er bygd.
Han kan ikke skade Dem lenger.
For Guds skyld, sett ham fri.
Far!
Jeg har alltid sagt at døden er en befrielse, ikke en straff.
Gå.
Kara.
Jeg har bestemt meg for å dikte The Ballad of Bowen.
Hvordan foretrekker du at jeg skriver den?
Langt unna!
Ikke bry deg om min sikkerhet!
Jeg mener versefot.
Skal jeg krydre opp med poetisk pomp og prakt?
Eller bare de kalde, harde fakta?
Hvis du ikke tier,
blir vi de eneste kalde og harde her.
Klart det er bra å hakke løs på drager.
Hvis en drage faller i skogen
og ingen får høre om det, lager den da en dump lyd?
Bror Gilbert.
Hva?
Fjærpennen er mektigere enn...
Dette er restene etter den siste dragemorderen som prøvde seg på meg!
Varjeg deg, ville jeg slutte mens leken er god.
Er det det beste du klarer?
Ta imot!
Jeg har en flott samling med ofre her inne.
Jeg vil ikke føyes til!
Jeg har gitt deg min siste varsel.
I dødens munn han trådte.
I det skitne, halvmørke rom.
Inn i fryktens ukjente grotte,
for å utfordre sin dom.
Det var bra.
Hva var det jeg sa?
Litt fuktig for ild, ikke sant?
Hvorfor må dere riddere ute etter å skape dere et navn
alltid plage oss drager?
Jeg trenger ikke et navn! Og jeg har en egen samling!
Jaså? Du er en som dreper drager for penger.
Det er da et ærlig arbeid.
En må tjene til livets opphold.
Å, ja, en må leve.
Vel, siden du er ute etter profitt, kan vi likeså godt begynne.
Å, ikke smigre deg selv.
Det er ikke profitten.
Det er fornøyelsen.
Kanskje mindre fornøyelig og dyrere enn du tror!
Bowen! Pass på!
Han dro den veien!
Pass på!
Du kan ikke fly i all evighet!
Ikke du heller.
Sakne ned!
Kom, se på skogen!
Pass opp!
Bra gjort.
- Synd. Det må ha gjort vondt. - Ja!
På nytt? Og på nytt?
Hva synes du om turen så langt?
Vi tjener pengene våre nå, ikke sant?
Vil du at jeg skal slippe deg av noe sted?
Sverdet mot tannen og kloa. Flammen mot skjoldet.
Bla, bla, hvem ville vinne? Bla, bla, felt, skjold, håndtere
Hvems kjøtt fra benet ville skrelles. Å, nei.
Hvems skjebne ville snart besegles.
Hvems skjebne ville snart besegles?
Hvems skjebne ville snart besegles!
Du er god.
Har ikke hatt en sånn utfordring på en lang stund.
Ikke får du det heller!
Søren!
Litt overmodig, er vi ikke?
Neppe. Men hvis du vinner, blir du arbeidsledig.
Jeg stopper ikke førjeg har tømt verden med den siste av dere.
Jeg er den siste!
Du prøver bare å redde den skjellete huden din med triks!
Har du ikke merket at det ikke er så mye å gjøre for tiden?
Jeg tok nettopp en.
Så det var du som drepte henne med arrene. Vi var de siste.
Det må ha vært et stolt mord, kriger.
Hvor mye gull innbrakte hennes kadaver i din pung?
Raker deg ikke.
Kan ikke ha vært mye.
Og meg dreper du for sport?
Når det ikke finnes flere drager å drepe,
hvordan skal du overleve da, ridder?
Hold smella!
Går tennene dine ned, går sverdet opp, til hjernen din!
Går sverdet ditt opp, går tennene mine ned!
I den månelyse natten gigantene kjempet,
I dødelig kamp for å yte.
Hvem ville ta det fatale feilsteget?
Hvems blod ville på bakken flyte?
Å, du store.
Sir Eglamore.
Takk så meget.
Den har sittet fast der i måneder.
Kan du fjerne rumpa di fra tunga mi?
Hvorfor skal du ha det behagelig?
Rustningen min ruster i ditt sikkel, og ånden er slettes ikke god!
Hva forventer du deg, med gamle riddere som råtner mellom jekslene mine?
Munnen min er så tørr.
Nei, stopp!
Beklager.
Vi er visst i en fastlåst situasjon, synes du ikke?
Æsj! Jeg holder ut i tre netter uten søvn.
Jeg holder ut i tre uker.
Jeg stikker deg førjeg sovner.
Og jeg tygger deg. Flott, vi dreper hverandre.
Hva foreslår du?
En våpenhvile. Kom deg ut av munnen min, så snakker vi ansikt til ansikt.
Hvordan vet jeg at jeg kan stole på deg?
Jeg gir deg mitt ord.
En drages ord. Verdiløst.
Stae slamp!
Jeg burde ha visst!
Fortsett. Drep meg!
Jeg vil ikke drepe deg! Har aldri villet det!
Og jeg vil ikke at du skal drepe meg!
Hvordan enes vi?
Vinner du, taper du ett yrke.
Vinnerjeg, venterjeg på neste sverdsvinger,
som tørster etter å skjære seg et rykte av min hud.
Og jeg er lei av å ligge på lur i hull og luske i mørkret.
Nå larjeg deg stå opp.
Og hvis du insisterer kan vi fortsette dette bråket til dets endelige idioti.
Eller du kan lytte til mitt alternativ.
Hva er alternativet?
Far, se!
Drage!
Ut av veien!
Brysomme kryp, drager.
Du!
Som store rotter. Du blir aldri kvitt dem.
Hvis du da ikke betaler meg to gullsekker, på forhånd.
Kom igjen, drage.
Ja!
Hallo.
Tjueåtte, tjueni.
Ytterst lønnsomt, drage. Skulle ha møtt deg for lenge siden.
Det er mye gull i verden.
Kanskje, når du har stilt ditt behov, at du ikke trenger meg lenger.
Jeg er en ridder av den Gamle Koden. Ordet mitt er min garanti.
- Ingen betenkeligheter da? - Om hva?
En sånn svindel passer vel neppe for en ridder av den Gamle Koden.
Flå Einons lakeier. Snakk om tjeneste for menneskeheten.
Er det?
Når du presser de adelige, er det bøndene som kjenner det.
Det er ikke min sak.
Hvorfor skal jeg risikere nakken for folk som ikke vil risikere sin egen?
Ikke rot til en smart plan med moral.
Ja vel, ridder av den Gamle Koden.
Hvis jeg ville ha dårlig samvittighet, hadde jeg blitt med presten!
Og hva vet en drage om den Gamle Koden i alle fall?
Hans sverd forsvarer de hjelpeløse.
Hans makt støtter de svake. Hans ord er alle sanne.
Hold smella! Jeg husker.
Det er alt det er, et minne.
Ingenting kan få det tilbake.
Du låter som en som har prøvd.
Og mislyktes.
Nå forsøkerjeg ikke lenger å forandre verden, bare å overleve.
Det er bedre enn døden, antarjeg.
Er det? Skulle tro du ville hilse døden velkommen.
Du vet, den siste av din art, vennene dine døde,
jaktet hvor enn du drar.
Nyter du å påminne meg om det?
Ja, ridder, jeg lengter etter døden.
Men frykter den.
Hvorfor?
Bortsett fra sorgen din, hva har du å tape?
Sjelen min.
Drep ham, Brok!
Er du en mann?
Skal han fortsette, mor?
Seieren tilhører til den tydeligvis uovervinnelige Sir Brok, sønn.
Steinbruddet!
Først ber du for din fars skjebne. Så prøver du å hevne den.
Nå skal du dele den.
I Deres kongedømme, Einon, finnes det skjebner verre enn døden.
Jeg skal finne på en for deg.
Før henne bort.
Nei!
Han drepte faren min!
Nei!
Han drepte faren min!
Nå huskerjeg deg.
Jeg husker deg.
Håret ditt, som ild.
Du ga meg dette arret.
Gjorde du ikke?
Jeg skylder deg.
Jeg kan...
Jeg kan virkelig.
Unnskyld, Bowen. Håper du liker kjøttet godt stekt.
Du må ha hatet oss veldig.
Jeg hatet en av dere.
De jeg drepte, var fordi jeg ville drepe ham. Men jeg fant ham aldri.
Og gjør det heller aldri. Hvis du er den siste, må han være død.
Ja.
Si meg, hvordan var han, den dragen du hatet?
Han hadde bare et halvt hjerte.
Men det var nok til å forurense en uskyldig gutt.
Einon var ikke uskyldig! Han forurenset hjertet!
Hvordan vet du det?
Hvordan vet du det, drage?
Alle drager kjenner til den historien.
Det som skulle være deres håp, ble deres dom.
Et bortskjemt, utakknemlig barn fikk en stor gave og ødela den!
Nei! Jeg kjente Einon.
Jeg var hans lærer.
Jeg lærte ham om ære, om rettferd.
Så bedro han deg, slik han bedro dragen som han knuste hjertet til.
- Det er en løgn, drage! - Slutt å kalle meg "drage"! Jeg har et navn.
Hva er så det?
Du kan ikke uttale det på ditt språk.
La meg prøve.
Det er...
Neste gang, stikk i mer kjøtt og mindre klær.
Jeg skal treffe hjertet ditt!
Det har du allerede gjort.
Et veldig spesielt hjerte, ulikt alle andre.
En svart, vissen sak uten medynk.
Så lær meg.
Ha medynk med meg.
Jeg skal gi deg alt.
Selv makt.
Du er så vakker.
Selv makt.
Selv en trone.
Å, du store.
Takk. Det er over nå.
Hva var det?
En gammel skade som av og til dukker opp.
Tilgi meg hvis noe jeg sa, oppskaket deg.
Det var ikke du.
Ikke vær redd.
Jeg vil ikke la deg lide samme skjebne som meg.
Jeg skal hjelpe deg.
Her kommer du langt forbi slottsmurene.
Takk...
Så mye.
Har du passet på meg i hele natt?
Jeg har tenkt.
Å ja? På hva da?
Mange ting. Mest på hva jeg skal kalle deg.
Jeg trorjeg har funnet et navn.
Du sier det som om du strakk deg og plukket det fra himmelen.
Jeg gjorde det. Der oppe.
Ser du de stjernene?
Jeg kjenner de stjernene veldig godt.
- Ser du hvilket bilde de danner? - En drage.
Ja.
Det kalles "Draco".
Det betyr "drage" på de lærdes språk.
Så istedenfor å kalle meg "drage" på ditt språk,
kaller du meg "drage" på et annet språk.
Du har rett. Det er tåpelig.
Nei, jeg anser det en ære å bli oppkalt etter de stjernene.
Virkelig.
Takk, Bowen.
Draco.
Kast av dere Einons undertrykkende åk!
Vi må kjempe imot!
Faren din sang den bitre tonen en gang, og vi kjempet imot.
Og én gang rakk! Vi gjør det ikke igjen!
Nei, Hewe, ynk deg som en hund under Einons blikk!
En ynkende hund er i alle fall i live!
Hei! Hvorfor sløse bort god mat på dårlig retorikk?
Jeg sier sannheten.
Sannheten? Det er ikke oppmuntrende, jente.
Og det vinner ikke opprørere, men det medfører henging,
hvis det er en nakke under den lille gjørmeklumpen.
Klar eller ei, her erjeg!
Drage!
Det er Draco!
Det var på tide.
Det ser ut som dere trenger en dragemorder.
Hvor er den ansvarlige for landsbyen?
Brok bor i et stort hus ti km lenger bort.
Han vil bare si at skadene er vår skyld og flå oss for å betale.
Jeg vil ikke flå dere så mye. Jeg gir dere et realt tilbud.
Ta det, eller behold ham!
Det rekker at dere kryper for Einon.
Skal dere la dere hundses av en forfallen, pengeutpressende ridder også?
Riktig, dere trenger ikke meg.
Ta dere av saken selv.
Det finnes også andre metoder.
Kanskje du vil kvitte deg med en av dine dyrebare døtre,
istedenfor gull.
Nei!
Drager er svake for ofring av jomfruer, harjeg hørt.
Ikke gjør det! Ikke gjør dette mot meg!
Jeg ble født i denne landsbyen! Dere kjente faren og moren min!
Hvem er hun?
- En plage. Bli kvitt henne. - Hvorfor?
De vil roe deg ned med et offer.
Hvem ga dem så den lysende ideen?
- Glem det. Bare bli kvitt henne! - Hvordan?
- Spis henne! - Hold opp! Æsj!
Så kresen? Du spiste Sir Eglamore, hykler.
Jeg tygde bare i selvforsvar, men jeg svelget ikke.
Finn på noe.
Ja da.
- Han kommer! - Fort!
Du har en nydelig stemme.
Takk. Vi drager elsker å synge når vi er glade.
Du ligner ikke en drage i det hele tatt.
Hvor mange drager kjenner du?
Du er den første.
Du burde aldri lytte til trubadurene.
En drage gjør ikke en sjel fortred, hvis ingen forsøker å skade ham først.
Ja så? Hvorfor var du i landsbyen min da?
Landsbyen!
Ja, landsbyen! Husker du den?
La ham være, din bølle! Løp, Draco! Jeg holder ham!
- Plag noen på din størrelse! - Hvor har du vært?
Beklager.
Jeg ble distrahert.
Bowen, hils på Kara.
- Du burde ha spist henne. - Ikke bli sint, Bowen.
Hvorfor ikke? Du lot meg i stikken. Jeg bekymret vettet av meg!
Bekymret? For meg?
Ja, for deg!
Jeg har satt opp fella. Halve landsbyen er der ute med meg.
Vi leter etter deg overalt. Jeg vet ikke hvor du befinner deg.
Hvis du kommer tilbake, når du kommer tilbake. Du bare...
Forsvinner.
Forsiktig! Han kommer!
Dette var et sjeldent syn! Men et syn!
Min gamle læremester. Gir du fortsatt telgjeundervisning?
Stig av hesten, så skal du få en.
Tidens tann har ikke fart pent med deg, Bowen.
- Du burde aldri ha brutt med meg. - Det var du som brøt med meg!
Men allikevel kommer du tilbake til meg, med jenta jeg tapte.
Jeg tror hun vil fortsette å være tapt.
Det bestemmer ikke hun, erjeg redd.
Jeg er rede for undervisningen min, ridder.
Det er én leksjon du aldri lærte! Vend ryggen bare til et lik!
Du er et lik!
Du vet det bare ikke!
Bli liggende!
Du er en sørgelig etterlevning av en død verden og døde håp.
Nei!
- Det var dine håp! - Aldri.
Du sa ordene! Du talte fra ditt hjerte!
Jeg spydde dem opp fordi jeg ikke fordro dem!
Fordi jeg visste det var det du ville høre!
Løgn! Løgner! Jeg lærte deg!
Du lærte meg å kjempe, det er alt!
Jeg tok det jeg trengte fra deg!
Du lærte meg å kjempe!
Du lærte meg vel!
Hvem ba deg gripe inn?
Jeg hadde alt under kontroll!
Hei, la meg se.
- Det har grodd bra. - Du har helbredende hender, Kara.
Om få dager, er det bare nok ett arr.
Og hva er vel ett arr til?
For en ridder, menerjeg. Jeg kjente en gang en ridder.
Han sto helt alene imot en ond konge, og reddet sågar en opprører fra å bli blindet.
Han må ha hatt mange arr.
- Ridderen døde av sine sår for lenge siden. - Så synd.
Vi savner flere av hans art i denne verden.
- Sånn er denne triste verden, jente. - Det behøver den ikke å være.
Menn som deg kunne lede andre. Du kan gi folk mot og håp.
Håp? Selv om du kunne samle sammen en hær,
tror du at de har en sjanse mot erfarne styrker?
Sist de prøvde, endte det i et blodbad. Jeg husker. Jeg var der.
Jeg også.
Den opprøreren var min far.
La andre slutte seg til deg. Denne gangen vil tingene endre seg.
Hva ser du på?
Meg selv. En gang for lenge siden.
Ser deg i landsbyen, Draco.
Lett for deg å si.
Denne gangen tarjeg pengene, så kan du dø.
Vi kan ikke tape flere griser til denne dragen.
Vent!
Denne mannen jukser!
Henne!
Den jenta er en vandrende idiot. Hun babler nonsens.
Jeg sier at denne ridderen ikke er en dragemorder.
Du tar feil, mitt barn!
Han er den største dragemorderen som finnes! Den største i hele verden!
Bror Gilbert!
Bowen! Du lever.
Priset være helgenene. Helgenene være lovet. Du lever!
Og hel.
Bror Gilbert.
Dere kan ikke stole på en bedre mann.
Jeg har selv sett ham drepe nesten to drager.
Bror Gilbert.
Nesten.
Vel, jeg så ikke at den andre utåndet,
men siden Bowen er her, må den være død.
Nei.
Ser dere ikke? Han står i ledtog med dragen.
Hold den.
Og her kommer han.
- Synk! - Kan ikke. Det er ikke dypt nok!
Bra, Bowen! Du har klart det igjen! For et beist!
Det er større enn dragen sist!
Nja, han er vel like stor.
- Kjøtt. - Kjøtt.
Du store.
Løp! Han flykter!
Hva skjer?
- Kjøtt. - Kjøtt.
Løp. Det skjer!
Løp.
Løp?
Kara!
Fred, brødre, fred!
- Hedninger! - Bror Gilbert!
Å, du Allmektige. Tilgi meg, mitt barn.
- Løgner! - Løgner!
Ingen drage, ingen betaling.
- Kjøtt. - Kjøtt.
Vi kommer til å dø! Gud hjelp oss! Vi kommer til å dø!
Ro deg ned, Bror Gilbert, vi kommer ikke til å dø. Vi bare flyr.
Hvis du vil drepe deg selv,
burde du gjøre så i kamp mot Einon.
Kara har et poeng der.
Men jeg vil heller diskutere det på bakken.
Draco, hvilket ugudelig sted er dette?
Ugudelig?
Dette er Avalon, selve kong Arthurs gravsted.
Slik var det forutsagt, og slik fant jeg deg, modige kong Arthur.
Og la sangen...
Mot, dyd, sannhet.
Å, ja, sannhet.
Amen.
Jeg er klar, Kara.
Og du, Bowen?
Bowen?
Dette er Avalon, spøkelsesriket av det Runde Bord.
- Det er et guddommelig tegn. - Tegn vinner ikke kriger. Ikke du heller.
Og du vil oppdage det når du prøver å sette sammen en hær.
Du kjenner til motet i landsbyen din.
De er modige i å hive grønnsaker på en ung pike.
Det må starte et sted. Ønsker du oss lykke til, Draco?
For lenge siden, da mennesket var ungt og dragen allerede gammel,
barmhjertiget seg vår klokeste over mennesket.
Han samlet alle de andre dragene, fikk dem til å våke over menneskene i all tid.
Da han døde, ble natten levende med de stjernene.
Og slik ble dragehimmelen født.
Men ikke alle drager har tilgang dit når vi dør.
Nei, vi må fortjene det. Og hvis vi ikke gjør det,
forsvinner sjelen vår, som om vi aldri hadde vært.
Og derfor delte jeg min livskraft med en døende gutt,
for å gjenforene mennesker og drager,
og sikre meg min plass blant mine eldre brødre i himmelen.
Men mitt offer ble min synd.
Det var deg.
Ditt hjerte banker i Einons bryst.
Ja, mitt halve hjerte, som kostet meg hele min sjel.
Selv da kjente jeg hans blodtørstige natur, men jeg trodde mitt hjerte ville endre ham.
Så naiv jeg var.
Ikke mer enn jeg.
Jeg har alltid drømt om å tjene edle konger, edle idealer.
Drømmer er tunge å oppgi, du holder fast ved dem lenge etter at de har smuldret vekk.
Jeg vil ikke være naiv igjen!
Hm.
Kara, jeg kommer med deg!
Som du vil.
Farvel, Bowen.
Mot!
En ridder er sverget til mot.
Hans hjerte kjenner bare dyd.
Hans sverd forsvarer de hjelpeløse.
Hans makt støtter de svake.
Hans ord er alle sanne.
Hans vrede bekjemper det onde.
Nå vet jeg at du er riv ruskende gal.
Vi skal følge deg og en prest mot Einon?
- Ja. - Til helvetet, ville jeg påstå.
Vi kan vinne. Du forstår ikke.
Jeg vil ikke forstå! Jeg forstår dette!
Jeg forstår seks år i et steinbrudd! Det er alt jeg behøver å forstå!
Jeg vet hva du har vært igjennom.
- Men nå har vi følge... - Bare en tosk ville følge deg!
- Du hører ikke etter! - Jeg er lei av ugagnet ditt!
Spar kreftene til kampen mot Einon.
- Det er ingen kamp mot Einon. - Jeg skal starte en.
Du og hvilken hær, ridder?
Har du aldri skutt med bue i sinne eller under øvelse?
Nei.
Stram buen.
Sikt langsmed pilen.
Slipp.
Nybegynnerflaks. Prøv på nytt.
Stødig.
Bror Gilbert, du er et naturtalent.
Lett!
Her, stå med bredere ben.
Opp, ned.
Ett lett slag.
Denne kan kløyve en manns skalle.
Som en pudding.
Spis.
Trenger flere menn!
Bortkastede penger på noen bønder som fekter med greipene. De er på din jord.
Er du for opptatt med haukejakt, til å styre bondetampene dine?
Anklager du meg?
Jeg sier bare at hver av oss er verd hundre av dem.
Min modige Felton, en hær for seg selv.
Nå vel.
Tosk!
Jeg kjenner han som leder dem an, og vil ikke undervurdere ham!
Ham eller dragen!
Ikke vær redd dragen, min sønn.
Jeg er ikke redd noe som helst! Noe som helst!
Forstått?
En mors gave til sin sønn.
De fineste som finnes.
De fineste hva?
Dragemordere.
Har du tenkt forbi morgendagen?
Vanskelig å skue så langt fram.
Se på leiren. Hva ser du? Hva hører du?
Håp.
Nettopp.
Der nede har du liv, sanger og mot.
Du har alt du noensinne vil trenge.
Og nå, harjeg også det.
Han våger å utfordre meg ved min port. Se på ham!
I dag dør Koden hans én gang for alle!
Nei!
Vi er trygge her, Deres Majestet!
Den bermen kan ikke storme slottet!
Innen i kveld er de kalde, våte og trøtte. De rusler nok bare tafatt hjem igjen.
Vi er trygge her, Einon! Husk på Deres far!
Tok den!
Styr til høyre!
La oss klippe ulla av den saueflokken!
Til skogs!
Still opp!
Holdt!
Annen linje!
Pikebærere, fremover!
Rykk frem, annen linje!
Angrip!
Spre dere eller dø!
Nå!
Som en pudding.
Stolthet står for fall.
Hjelp!
Vend det andre kinnet til, bror.
Retrett!
Tilbake til slottet! Retrett!
Bror Gilbert, det er Einon! Stopp ham!
Eder...
Skal...
Ei...
Drepe!
Dragemorderne.
Åpne! Det er kongen!
Stopp!
Nei! Jeg vil ha den levende!
Levende og trygg.
Trygg i all evighet.
Å, nei.
Jeg må redde dragen!
Hvem kommer med meg?
Kom inn fra skyggene, Aislinn. Kom hvorjeg se deg.
- Du vet hvorforjeg har kommet. - Jeg vet det.
Da jeg ga bort hjertet,
påtok jeg meg all giften i hans onde bryst.
Selv hans dødssmerte må være min.
Du kan ikke klandre deg selv.
Døden uten udødelighet?
Det var ikke den eneste årsaken.
Jeg måtte vente til menneskeheten
ikke gjentok min feil og lot tyranniet blomstre.
Når de som husket måtene som var,
husket at selv i mørket finnes det ennå lys.
Jeg kan ikke se.
Skinner stjernene i kveld?
Lysende, min herre.
Lysende.
La oss ende dette.
Tilgi meg!
Jeg vet hvorfor du ga meg dragemorderne.
Du ville de skulle drepe ham, fordi du ønsker meg død.
Jeg ville rette opp en feil begått for lenge siden,
da jeg reddet et vesen som ikke var verdt det.
Så u-moderlig av deg.
Vi må åpne portene. Resten av oss venter utenfor.
Gå og redd dragen din, Bowen.
Fort dere alle sammen.
Denne veien.
For en hyggelig overraskelse.
Jeg ventet deg, Bowen, men også min tilkommende brud?
Og en prest for å vie oss.
For å begrave deg.
For å begrave én av oss.
Kara, døren! Fort!
Raskt. Den veien.
Fort, denne veien.
Kom igjen, raskt.
Jeg aner ikke hvordan dere alle kom inn,
men det skal jeg si: Dere skal få meg ut.
Hewe, takk.
Nei!
La meg hugge den i riktig størrelse for deg.
En jente?
En jente!
Bowen!
Jeg er udødelig.
Ja!
Nå er det deg, Bowen. Det er du som må gjøre det!
Hva snakker du om?
Slik hjertet knytter Einon til meg i livet, knytter det oss sammen i døden.
- Det er ikke sant! - Det har du da sett!
Gjennom hjertet deler vi hverandres smerter og kraft.
Men i min halvdel slår livskraften. For at Einon skal dø, må jeg dø!
- Einon er død. - Han lever!
Spiller ingen rolle. Hører du ikke? Våre opprørere har stormet slottet.
I live eller død, Einon er slått. Vi har vunnet!
Du vinner aldri før Einons ondskap er avlivet,
og for å gjøre det, må du avlive meg!
Nei.
Du sverget at ditt sverd og tjenester var mine,
å si ifra nårjeg trengte deg, å be deg om hva jeg ville.
Jeg holder deg til din ed, ridder!
Han er kommet for å stoppe deg!
Slå før det er for sent!
- Du er den siste. - Min tid er over. Slå!
- Du er min venn. - Da, som en venn, slå, vær så snill!
- Jeg kan ikke. - Da tvingerjeg deg.
Sloss imot, dragemorder! Forsvar deg selv!
Plukk den opp!
Hvis noen rører seg, dør hun!
Hva nå, Draco?
Uten deg, hva gjør vi?
Hvor vender vi oss?
Til stjernene, Bowen.
Til stjernene.
Og i dagene som fulgte Dracos offer,
førte Bowen og Kara folket i en tid av rettferdighet og brorskap.
Som jeg husker det, var de glade år,
varmet av et lys som ikke var av denne verden.
Og når tingene var som verst,
skinte Dracos stjerne på sitt mest Iysende
for alle oss som visste hvor vi skulle se.